Käre läsare.
Det här är en oanständig liten berättelse, tagen ur historien.
Utbroderad, ja - men den kommer att stimulera sinnena.
Berättelsen om mademoiselle Renard, en hänförande ung aristokrat-
-vars sexuella böjelser omfattade allt mellan charmerande och djuriskt.
Vem drömmer inte om att ge efter för varje nyck av lusta-
-och mätta varje depraverat begär?
Tack vare hennes adliga börd var det mlle Renard förunnat att få göra det.
Vålla smärta och njutning med samma iver.
Tills en dag...
...hon befann sig i händerna på en man som var lika pervers som hon.
En man vars färdigheter i smärta överträffade hennes egna.
Så lätt, käre läsare...
...man förvandlas från rovdjur...
... till byte.
Och så snabbt nöje tas från vissa...
...och ges åt andra.
Era lakan, tack.
CHARENTONS HOSPITAL MÅNGA ÅR SENARE
Sluta med det där. - Ut nu, allihop!
Era lakan, tack.
Det är jag.
Försiktigt. Bläcket har inte torkat.
Skynda dig nu.
Är det du, Maddy?
Ja, mor. Här får du de smutsiga.
Jag ska bara hänga de blekta på tork.
Tänker du inte hjälpa oss?
Bouchon!
Uppför dig ordentligt.
Här är det. Sista kapitlet.
Monsieur Masse vill ha mer. Tre pressar hinner inte trycka fort nog.
-Jag ska hälsa det. -Du ska få en andel när den är såld.
Jag väntar.
En dag kanske du säger ditt namn.
Nu är det fritt fram.
Markis de Sade, 'Justine', senaste utgåvan.
Direkt från tryckeriet. 'Justine'. Markis de Sade.
''Vår berättelse rör en nymf vid namn Justine. ''
''Den vackraste mö som någonsin gått i kloster. ''
''Med en kropp så fast och mogen att det tycktes synd att ge den åt Gud. ''
''En morgon lade biskopen sin hand på hennes lår. ''
''Helige fader! Utropade hon. ''
''Jag har kommit för att bekänna mina synder, inte begå dem på nytt. ''
''Oberörd lade den gamle prästen henne över sitt knä''-
-''och lyfte hennes kjolar högt över hennes höfter''-
-''och blottade hennes baks skära hull. ''
''Där, mellan hennes rövs båda sfärer''-
-''satt en rodnande rosenknopp''-
-''som tiggde om att få bli...plockad. ''
''Innan Justine kunde ta sig ur greppet... ''
'' ...tog denne ogudaktige man en oblat... ''
'' ...vår Herre Jesu Kristi egen kropp... ''
'' ...och placerade den över flickans ryckande öppning. ''
Måste jag, Ers Majestät?
''Biskopen frigjorde sin mandom under skruden, muttrade en bön på latin''-
-''och stötte sedan med kraft in den i hennes innandöme. ''
Romanens oanständiga ämne och övermogna stil-
-avslöjar den som ett verk av markis de Sade. Han författar på ett dårhus.
Det räcker. Beslagta vartenda exemplar!
Vi bränner dem utanför palatset, i allmänhetens åsyn.
Vad beträffar författaren - skjut honom.
En varning...
Vi minns hur det gick för Robespierre, Danton och Marat.
Avrättar ni markisen kan historien till och med se er som en despot.
-Jag är ju historien. -Givetvis, Ers Majestät.
Likväl: Bota markis de Sade.
Lyckas där oräkneliga läkare och präster har misslyckats.
Ingen kan klandra Napoleon för att ha fått en man att besinna sig.
Får jag föreslå en utvärdering av hospitalet i Charenton...
...och den ökände patienten i deras vård. Jag har en perfekt kandidat.
Dr Royer-Collard, den framstående psykiatern.
En pålitlig moralisk man, med otadlig karaktär och en vilja av järn.
Mina kollegor har kallat mig gammalmodig och barbarisk.
Här på Hôtel Dieu föredrar vi en aggressiv behandling.
Jag åstundar inte popularitet eller ryktbarhet. Jag har en högre uppgift.
Att ta Guds små fadäser och dem Han har övergivit-
-och forma dem med samma kraft och hårdhet-
-som man använder för att träna en vildhund eller en hingst.
Det kanske inte är så vackert, men det är ändå barmhärtighet.
Ett par månader till, sen är han frisk.
Kejsaren hoppas att ni kan ta med er expertis till Charentons hospital.
Charenton? Föreståndaren där är väl ganska omtyckt?
Han är ung. Idealistisk. Ni får vara förslagen.
Vet ni hur jag definierar idealism, monsieur Delbené? Ungdomens sista lyx.
Vi får inte bara imitera orden. Det är viktigt att vi vet vad de betyder.
Augustinus berättar att änglar och demoner vandrar bland oss-
-och att de ibland bebor en och samma människas själ.
Hur kan vi då veta vem som är god och vem som är ond?
Det kan vi inte.
Vi kan bara förebygga vårt eget fördärv.
Övar du dig att läsa på egen hand i kväll?
''Därefter lyfte professorn upp Colombes kjol högt över hennes midja. ''
''Låt mig undervisa dig, sade han, i kärlekens egenheter. ''
''Därmed drog han ned hennes ma...melucker förbi hennes knän. ''
''Och där, inbäddad mellan hennes ben... ''
'' ...skär som en tulpan och hal som en ål... ''
Vi borde inte läsa hans vidriga historier.
Ingen tvingar dig att lyssna.
''Han såg på hennes venusberg... ''
'' ...hennes linhåriga fitta, Guds blinkande öga. ''
Du har varit i hans rum, eller hur?
-Ett par gånger. -Han slipar sina tänder med ett bryne.
-Han är författare, inte galning. -Varför är han då här?
Mord.
Det är inte sant!
Han skriver så onda böcker att en man mördade sin fru efter att ha läst dem.
-Och två unga mödrar fick missfall. -Det duger som mord.
Om ni förtalar honom förtjänar ni inte att få höra hans berättelser.
Hon är visst förtjust i honom. Det tror jag.
Det är inte markisen hon är förtjust i. - Eller hur?
De har ingen rätt att sätta någon på er axel.
Jag arbetar åt er. Jag lyder inte en främling.
Oroa dig inte, Valcour. Det är bara administrativt.
Ät inte upp färgen, Pascal.
Bravo, Dauphin. Visst är det bättre att måla bränder än att anlägga dem?
-Ja. -Strålande.
Rena lakan.
-Jag är sugen på ett riktigt besök. -Börja inte.
Seså, du har en nyckel. Stick in den i mitt lilla hål.
Markisen?
Vart tog ni vägen?
Markisen?
Nå? Å, skrämde jag dig?
Skrämde mig? Roligt. Jag är dubbelt så snabb som ni.
-Ni vill väl höra om er fåniga bok. -Vad då?
Den sålde av bara helvete.
Sen började de bränna den.
Det är vådan med att skriva så eldfängd prosa.
Om ändå dessa mynt kunde köpa dina övriga förmågor också.
-Jag vill ha mer av er. -Du har redan stulit mitt hjärta...
...samt ett annat viktigt organ söder om ekvatorn.
Er förläggare kräver ännu ett manuskript.
Jag har precis rätt berättelse.
Inspirerad av dessa omgivningar.
Den olyckliga berättelsen om en ung tvättjungfru.
Älskad på avdelningen för sinnessjuka brottslingar.
-Är den ohyggligt våldsam? -Förvisso.
-Hemskt erotisk? -Djävulskt.
Men den har ett pris.
En kyss för varje sida.
Får jag ge slängkyssar?
Priset, min koketta, är lika fast...som jag.
Fy. Ni talar som ni skriver.
Vad är vi i dag, Cleante? Domherre eller näktergal?
-Det finns bara en fågelart på dårhus. -Säg det inte...
Dårfink.
Förlåt. Jag har hört den förut.
Det är en lång berättelse.
Höjdpunkten är dyrare. Du måste sitta i mitt knä.
Ni kräver mycket av era läsare.
Berättelsens kittlande slut kostar ännu mer.
-Vad då? -Din mödom.
Sen måste du sy ihop den igen-
-och återvända så att jag kan deflorera dig på nytt.
Vissa saker hör hemma på papper! Andra i verkligheten.
Bara en dåre blandar ihop dem.
Mademoiselle LeClerc.
Ni kom i rättan tid.
Den gamle bocken glömde sig. Han tog mig för en av sina figurer.
-Madeleine... -Ja, abbé?
Nästa gång du vill besöka markisen...
...kan du väl bikta dig i stället.
En skvätt vin, abbé?
-Klockan är inte ens tolv. -Konversationen, liksom vissa organ...
...glider alltid mjukare när den smörjs.
Det här är en sällsynt årgång från en obskyr by i Bordeaux.
I stället för att stampa druvorna lägger de frukten på en bruds mage-
-och skördar dess safter när den unge maken styr sitt fartyg i hamn.
En smak med fyllig kropp. Bara en aning liderlighet.
Botten upp.
Det är från vår egen källare. Jag känner igen smaken.
Jag borde ha sagt att det var Kristi blod. Det skulle du tro på.
Vi behandlar er väl här, eller hur?
Fjädersäng i stället för halmmatta.
Ett antikt skrivbord ända från Lacoste. Pennor för en hel struts.
Ja, ja, ja, det är sant. Ni skämmer bort mig.
Och i utbyte begär vi bara att ni följer reglerna.
-Ni vet att ni inte får ha besök. -Jag har dig här.
Jag är inte en vacker ung kandidat mogen att förleda.
Var inte så säker.
Fatta er penna.
Få ut era syndiga tankar på papper.
Då kanske de styr er mindre i verkligheten.
Jag ska fylla sida efter sida, min kerub.
Jag lovar.
Vi är framme, doktorn. Kliv försiktigt.
God dag. Vi har väntat er.
Bra. Mycket bra.
Dr Royer-Collard, välkommen till Charenton.
Det kan kännas lite penibelt, min vän, men det behöver det inte vara.
Jag ska bara övervaka ert arbete här. Förstår ni?
-Givetvis. -Det är en formalitet.
Ni är vetenskapsman, jag är gudsman. Charenton gagnas säkert av oss båda.
Jag behöver ett kontor för mina saker.
Om jag får fråga... Varför har kejsaren fattat intresse för mina...
...för våra affärer?
Det tycks vara så att en särskild patient har fallit honom i smaken.
Han lär tydligen praktisera de brott han förkunnar i sina verk.
Förvisso inte här. Det inträffade några felsteg i hans ungdom...
Felsteg? Snälla ni, jag har läst hans sjukdomshistoria.
Vid 16 våldtog han en tjänsteflicka med ett krucifix.
Efter ett halvår inlåst stympade han en prostituerad.
Han skar henne med en rakkniv och brände såren med smält vax.
Döm honom efter hans framsteg här, inte efter hans rykte.
Jag kan inte fortsätta så här. Varför drabbar detta mig?
En gång till, mina herrar.
Jag är en enkel skoman Jag har så varit jämt
Och med en sko jag frågar nu Om du vill bli min fru
Det är en förfärlig pjäs. En varig koppa på litteraturens anlete.
Inte värdig att torka mig i röven med. Men ni behöver inte göra den värre!
Säg dina repliker med övertygelse, min glade skomakare. Som en skådespelare.
-Jag är magsur, inte skådespelare. -Förför henne, din fåne.
Han har gjort stor lycka med vår lilla teater.
Vi har sällan tomma platser, och så har det terapeutiskt värde.
Att leka maskerad med kretiner är ett symptom, inte ett botemedel.
Homo perversio, en art som trivs i fångenskap.
-Dr Royer-Collard är här... -...som rådgivare.
Välkommen till vårt enkla dårhus. Ni lär nog känna er som hemma.
Varför är han i er vård och inte i ett riktigt fängelse?
-Hans frus inflytande. -Hans frus?
Hellre en sinnessjuk make än en kriminell.
Och han har aldrig försökt fly?
En så ökänd man? Han skulle bli gripen efter en dag.
Dessutom har han allt han kan behöva här.
Ett bibliotek med de stora böckerna, musiklektioner, akvarellövningar.
Vilken verkan har allt det haft på hans psyke?
Han varken vrålar eller spottar...
...smädar vakterna eller antastar medpatienterna.
-Och hans...skrivande? -Det, ja...
Det behövs för hans tillfrisknande. Det rensar bort gifterna i hans sinne.
-Är ni för en publicering? -För försäljning? Till allmänheten?
Verkligen inte. Det är otryckbart.
Hela Frankrike förfasar sig över boken, men ni känner inte till den?
Tysta markisen, annars får Charenton stänga på kejsarens befallning.
Stä... Han är ju en av 200 patienter!
Pröva min lugnande stol på honom, eller åderlåt honom med iglar.
Eller låt honom slita spö.
Så att han fruktar straff...
...och inte eftersträvar dygden för dess egen skull?
Låt mig tala med markisen själv. Charenton är mitt livsverk.
Jag är inte hjärtlös. Men boken är en skymf mot all anständighet.
-Garanterar ni att det inte upprepas? -Ni har mitt ord.
-Vad är det? -Markisen.
Han har generat oss inför Napoleon.
-Vad har han gjort? -Han har smugglat ut manuskript.
Har han?
Jag är för godtrogen.
Det här är en fullkomlig och total... besvikelse.
Ja, det är det. Billigt papper, för liten stil.
Vad gjorde ni? Mutade ni en vakt?
Ni bad mig att skriva, som botemedel mot galenskapen.
Men inte att ge ut det! Bakom min rygg, utan min tillåtelse.
Har ni läst hela, eller tog ni de nötta sidorna direkt?
-Tillräckligt för att se tendensen. -Och...?
Det är inte ens en riktig roman, bara en uppräkning av perversioner!
Den är till och med illa skriven. Personerna är torra, dialogen banal.
För att inte tala om alla upprepningar av ord, som...
-... ''bröstvårta'' och ''pikstav'' . -Där tröt det för mig, det är sant.
Och så ringa bredd. Bara det värsta hos människan.
Jag skriver om de eviga sanningar som förbinder mänskligheten överallt.
Vi äter, vi skiter, vi knullar, vi dödar och vi dör.
Men vi blir också förälskade. Vi bygger städer, komponerar symfonier.
-Varför inte skriva det i era böcker? -Det är dikt, ingen avhandling.
Men är inte det konstens plikt? Att höja oss över djuren?
Det trodde jag var er plikt, inte min.
Ett spratt till som detta, så blir jag tvungen att dra in era privilegier.
Det är den där doktorn, eller hur? Han har kommit för att ta er plats.
Mer än ert skrivande står på spel.
-Vi hotas av stängning. -De kan inte mena allvar!
-Vår framtid vilar i er penna. -Mäktigare än svärdet.
Jag måste tänka på alla patienter.
Utan Charenton har de ingenstans att ta vägen, inga kläder, ingen mat.
Fan ta dem! De är fån och idioter. Låt dem dö på gatan som naturen avsett.
Ni med dem?
Om jag någonsin har hållit ut en hjälpande hand...
...låtit er promenera en vårdag, skjutit in en extra kudde...
...delat ert vin, skrattat åt era vulgariteter och diskuterat med er...
...så gör mig till lags nu. För er egen och för hela Charentons skull.
Ni är också poet. Ni kanske borde fatta pennan.
-Har jag ert ord? -Uppriktigt sagt...ni sårar mig djupt.
Vad är vitsen med er rehabilitering om jag när jag beter mig rättfärdigt...
...bara betraktas med misstänksamhet?
Tror ni inte på er egen medicin?
Ser man på.
På Charenton har till och med väggarna ögon.
Inte sant?
Nå?
Jag talade med förnuft och medkänsla, de verktyg som tjänar oss bäst här...
-Och? -Han svor att lyda.
Han är mer än en patient. Markisen är min vän.
Ni har ett märkligt umgänge. Om ni har allt under kontroll...
-Det har jag. -Då har jag en egen vän att besöka.
-Doktorn. -Jag är här för att hämta min brud.
Vi hade inte väntat oss er så snart. Simone är ännu inte myndig.
Jag har en ny befattning i Charenton. Jag behöver en hustrus stöd.
Simone...
Minns du dr Royer-Collard?
Jag glömmer inte min trolovade.
-Han har kommit för att hämta dig. -I dag? Nu genast?
Jag ber om ursäkt, mademoiselle. Jag hann inte skriva.
Var tacksam, barn.
Fattiga, föräldralösa flickor brukar aldrig bli gifta.
De blir ungmör eller, än värre, nunnor.
Tacka Gud att försynen har förskonat dig från det ödet.
-Farväl, Simone. -Gud välsigne dig, Simone.
Kejsaren vill se till att ni trivs i Charenton.
Se slottet som en gåva...
...förutsatt att ni står för de nödvändiga reparationerna.
Monsieur Prouix är hovets mest lovande unge arkitekt.
Han står till ert förfogande.
Det har inte varit bebott sen skräckväldet.
Det har möjligheter. Ja.
Simone?
Ska jag bo här?
Hertigen av Blangis var uttalad monarkist.
Jakobinerna var ytterst oförsonliga.
Hans fru försökte fly.
De kom ikapp henne här, i trappan.
Angrep henne med bajonetter.
Det kunde ha varit vi, eller hur?
Jag gråter inte över det förflutna. Jag ser mot framtiden.
Monsieur Prouix...
Vi bryter ny marmor, eller hur?
Gör min fru till viljes. Vill hon ha venetianskt glas får hon det.
ltalienskt kakel, holländsk sammet... Spara inte på något.
Men i hennes sovrum ska dörren låsas utifrån-
-och på fönstren ska det sitta järngaller.
Galler?
I klostret förskonades Simone från världens frestelser.
Hon ska inte få falla för dem nu.
Hon är en sällsynt fågel. Jag tänker hålla henne i bur.
Systrarna kanske underlät...
...att informera dig om äktenskapets seder.
Den nattliga plikt...
...som en hustru har gentemot sin make.
Det är ju skandal. En doktor som ska vara så gudfruktig.
Han är alldeles för gammal, och hon är för ung.
-Inte ens färdigutbildad! -Han for utan ett ord.
-Det är inte allt. -Berätta mer.
Den unga är bara 1 6 år.
Hon är ännu yngre. Bara barnet.
-Det är inte allt. -Berätta mer.
Berätta mer.
Hon kom med en staty av jungfru Maria och ett krucifix. Från ett kloster.
-Berätta mer. -Han skulle kunna vara hennes farfar.
Vilken hycklare. Det här är ett bra uppslag för en fars.
KÄRLEKENS FÖRBRYTELSER en fars
En abbedissa in till häst.
Abbé de Coulmier...
Era komedier är så populära. Jag fick slåss för en biljett.
Och så välspelade. Tänk att den unge mannen förra veckan var imbecill.
-Alla har talanger om vi letar. -Ja, säkerligen.
Är det inte den nya doktorn? Så spännande att ha en känd expert här.
Jag måste säga att han har en vacker dotter.
Nu räcker det med den här smörjan.
Vi är bättre än så här.
Kom ihåg, mina herrar: lnuti era...
...spröda förstånd, era distinkta kroppar...
...väntar konst på att födas!
Nu ska vi ge doktorn en föreställning som han minns för alltid.
Madame Bougival och mademoiselle Clairwil.
Framför dem sitter markisens fru.
Det är dags att börja.
Du. Nordanvind.
Mesdames och messieurs...
Det har skett en ändring i kvällens program.
Vi ska inte framföra Den glade skomakaren.
I stället blir det premiär för en ny pjäs...
...för att hedra den nyutnämnde dr Royer-Collard och hans vackra brud.
En komedi med titeln...
-Kärlekens förbrytelser. -Kärlekens förbrytelser.
Skriven av en av Charentons patienter:
Markis de Sade!
Vänta, Pitou. Statyn.
Syster Saint-Fond, vart går vår färd? Över flod och dal i en snöig värld
Fort nu, Eugenie, för vi måste jäkta Jag för dig till den man du ska äkta
När du har vilat efter ett tag
Då ska han lära dig allt om behag
Äntligt är svårvunna bruden här
Skynda dig in, lilla flicka kär
Där inne finns skatter så nätta
Marsipan och maräng för den rätta
Sån vänlighet hos män är sällsynt beteende
Så tursamt för mig att jag får hans leende
Tack, kära syster, för hjälpen med brottet
Att ta henne hit till avskilda slottet
Var jag bra?
Hon vet inte att hon snart lider kval
När jag lär henne min kärleksritual
Ta andra halvan av ridån. Ett, två, tre...
Fort nu, mitt dibarn, av med din dräkt
Min spira väntar och på sig har sträckt
Sluta, jag ber dig, ha medlidande
Du älskar mig inte, du är en roué
Gör som jag sa
-Stick upp benen isär -Gå genast.
-Men det har ju just börjat. -Gör som jag säger. Följ med Gaillon.
Ja, jag är ett svin...
...och du har tryffel där!
Gud, vad är det för syndigt jag känner?
En skam eller så som hettar och bränner
Gud! Ja, så ska det vara Med tungan gå rond
Det känns likadant som med syster Saint-Fond
Går ni redan? Ni har förstås sett allt.
Jag anade att den systern var sapfisk Säger jag mer blir jag pornografisk
Ett är sant, hon tar helst en flicka Även vid vesper hon brukade nicka
Min kära Eugenie, läckraste lamm
Lägg dig på rygg, vi prövar bakfram
Tidens mest osedliga man tar mig på alla sätt han kan
Jag plundrar allt vad skönt jag ser Tills du så svag säger ''Ej mer! ''
Nej, mer!
Kom fram nu, snart ska ni in.
-Bakifrån! -Nej, nej... Jo, jo!
Fläcka mina läppar med, kära du Du har ju brutit vartenda tabu
Varje halt hål vill jag välja Om du är snäll så ska du svälja!
Tyst!
Ta honom till sjukstugan!
-Gjorde han illa dig? -Ögonen tårades bara av andedräkten.
Så ja...
-Tänker ni dra med oss alla i fallet? -Var inte absurd.
Skamligt!
Det är bara en pjäs.
Undrar vems felet är... Författarens eller hans musas?
Det var uppdiktat.
-Ingen verklighetsbakgrund. -Sannerligen inte.
Skäms, abbé. Att utnyttja kretinerna för ekonomisk vinning...!
-Det är inte vår avsikt. -Det var ett spektakel för nyfikna!
Charenton är ett vårdhem, ingen cirkus. Teatern är hädanefter stängd.
-Och er vän, dårhusets författare... -Jag ska göra allt jag kan.
Gör mer. Annars kommer jag att rapportera-
-att de intagna faktiskt styr hospitalet.
Jag hoppas att ni är nöjd.
-Han har stängt vår teater. -Så kan han inte göra mot mig.
Hur kan en människa vara så självisk?
Vi höll upp en spegel. Han gillade inte det han såg.
-Vad gör ni med mina pennor? -Ni höll inte ord.
Jag har inte publicerat det.
Ni kanske kan göra er förtjänt av dem.
Ni får inte. Jag har helvetets alla demoner i huvudet och måste få ut dem.
Läs som omväxling. Den författare som producerar mer än han läser...
Ett säkert tecken på en amatör. Här...
Börja med Bibeln. Den är muntrare och mer välskriven.
Er monstruösa ''Gud''? Han hängde upp sin egen son som en sida kalvkött.
Jag vågar inte tänka på vad han skulle göra med mig.
-Varför gör ni så här? -Sluta.
Jag dör av ensamhet. Jag har inget sällskap utöver personerna jag skapar.
Horor och pederaster? Ni klarar er bättre utan dem.
-Jag har ett förslag. -Det har ni alltid.
Madeleine. Hon är förtjust i mig. Hon gör som jag ber. Hon kan besöka er.
Jag vet inte vem ni förolämpar mest, henne eller mig.
-Öppna himlens portar. -Nog!
Du är spänd. Du behöver ett långsamt knull.
God natt.
Ta mig då!
Förbanne er, abbé!
Känner ni inte till min åkomma? Dess allvar.
Mitt skrivande är ofrivilligt, som mitt hjärtas slag...
...min ständiga erektion!
Jag har gjort som du bad mig.
Jag besökte hantverkaren.
Han skrattade och kallade mig hora, men tog ändå mina pengar.
Jag vet inte vad du njuter mest av. Själva föremålen...
...eller den förödmjukelse jag får utstå när jag införskaffar dem åt dig.
Sist men inte minst har jag med mig anisdroppar...
...och chokladpastiller.
Jaså, det har madame?
De är väl fyllda med grädde?
Ni vet att jag inte rör dem om de inte är fullkomligt sprängfyllda...
...sprickfärdiga av grädde?
-Vad har ni mer som jag kan knapra på? -Donatien, du får inte...
Berätta. Vilka andra små godsaker?
Skäms.
För helvete, kvinna! Karameller?
Ska jag sitta här och trycka i mig sötsaker-
-när det jag verkligen behöver är några få fjäderpennor?
-Kanske ett bläckhorn? -Förlåt mig...
Förstår du inte? Jag har blivit våldtagen.
-Långt värre än någon romanfigur. -Men hur skulle jag veta det?
Hur skulle jag berätta det? Skriva? Med vad, min enfaldiga brud?
Jag ber dig som din fru, din enda bundsförvant:
Gör dig inte till åtlöje.
-Föreläser du för mig? -Att visa din avvikelse på scenen...!
-De har fått dig till det här. -Sök doktorns gunst, inte hans förakt.
Jag borde rista mitt namn på hans bak och hälla salt i såren!
Du är här. I trygghet. Omgiven av tegel och murbruk.
Mitt fängelse är grymmare. Det saknar murar.
Vart jag än går pekar de och viskar. På operan visslar de åt mig.
Prästen vägrade ta emot min bikt, han sa att jag var fördömd.
-Varför ska jag lida för dina synder? -Så är det väl för alla martyrer?
Ge mig anonymiteten tillbaka. Låt mig bli osynlig igen.
Berätta! Har du gjort något för att få mig fri? Skrivit till domstolen?
-Sökt audiens hos kejsaren? -Han tar inte emot mig!
Det är praktiskt att ha maken inlåst.
Du behöver inte tiga, lyfta på kjolarna eller öppna munnen-
-så att jag kan få den enda njutning den ger.
Du är inte min fru! Du är en av mina fångvaktare!
-Vad i hela friden... -För bort kossan!
Ge henne en plats i västra flygeln, bland de hysteriska!
Lås in henne, så att hon får känna på det!
Den gorgonen! Den suggan!
För att ha så enkel bakgrund har er fru fin smak.
Föreslår jag granit till foajén säger hon peruansk marmor.
-Det kostar en förmögenhet! -Allt hon begär, monsieur.
Jag skulle gärna tillmötesgå varje önskan...
...men med er blygsamma budget... Jag är arkitekt, inte trollkarl.
Jag måste tala med doktorn. Det är brådskande.
Det är brukligt att boka tid.
Desperationen har drivit mig förbi etikett, till vanvett.
Mitt schema fogar sig inte efter dårar.
Det tror jag nog. Ni arbetar på ett dårhus.
Varje vaket ögonblick styrs av de vansinniga.
-Jag hoppas att ni fattar er kort. -Ni är ny på Charenton.
Ni kanske ännu inte känner till min makes ovanliga fall.
Med all respekt, madame: Hela Frankrike känner till er make.
Ge mig ett ögonblicks enrum, monsieur Prouix.
Med nöje. Er ödmjuke tjänare. - Mina herrar!
Madame - varsågod...
Jag förmodar att ni vill be om nåd för er make.
Jaså? Det är min högsta förhoppning att han förblir begravd för alltid.
När han äntligen förgås i institutionens fuktiga inre-
-måtte han lämnas som as åt råttor och maskar!
-Jag erkänner mitt misstag. -Om ni inte kan bota honom...
...verkligen bota honom...
...så ber jag er att åtminstone tygla det odjur som rasar i hans själ.
Det är inte så lätt gjort, madame.
Ni är väl medveten om att det är dyrt att hysa er make på Charenton?
Jag betalar varje månad, mer plikttroget än jag borde.
Det täcker knappt kostnaden för hans rum-
-utan något över till lämpliga behandlingar.
Opiater för att stävja hans temperament.
Bojor för att tukta honom när han missköter sig.
Om ni kan stödja era böner med medel att utföra dem...
-Jag är ingen förmögen kvinna. -Ni har väl ett underhåll?
-Från försäljningen av hans böcker. -Besudlade pengar.
-Vilken vacker tanke, markisinnan... -Vad då?
Att det orättmätiga kapitalet från hans förfall...
...nu kan åstadkomma hans räddning.
Det är mer än perverst...
...att heder ska ha en prislapp.
Föreställ er.
Gamla vänner som behagar kyssa er hand på nytt.
''Markisinnan... Så förtjusande att se er igen. ''
''Välkommen tillbaka från er långa, mörka nedstigning i vanärans avgrund. ''
Lek inte med mig, doktorn.
Nu är det dags att trygga er gravskrift.
''Den välvilliga markisinnan, Charentons mest vördade filantrop'' ...
...eller ''Satans brud''?
Var lugn för att er generositet kommer att påskynda er makes tillfrisknande.
Den peruanska marmorn, utan tvekan.
-Jag står för evigt i skuld till er. -Och jag till er, markisinnan.
Får jag avslöja hans grymmaste påhitt för er, doktorn?
Givetvis.
En gång, för länge sedan...
...i ungdomens dåraktighet...
...fick han mig att älska honom.
Madeleine, min söta... Kan du smuggla in en penna och lite bläck?
Jag vågar inte. Doktorn bevakar er än närmare nu.
Dr Montalivet var, för att vara artig, obetydlig.
I slakt tillstånd var hans lem stor som en trådrulle.
Upptänd tornade den upp sig blott fyra tum.
Som kompensation imponerade han på sin dam med andra gåvor.
Fint vin, färskt vilt och ett hus som var stort där han var liten.
Takbjälkar är på väg från Provence...
...och nästa vecka kommer en konstnär från Paris...
...för att måla en 'trompe l'oeil' i balsalen.
-Visst behagar det dig? -Oerhört.
Jag vill dricka konjak i salongen...
...där vi kan sitta bredvid varandra framför brasan.
Jag läser hellre.
Föredrar du en bok framför din makes sällskap?
Inte så konstigt. Jag är bara kött och blod.
Det kan väl inte mäta sig med det tryckta ordet?
God afton då. Njut av din ensamhet.
Era lakan, tack.
Era lakan.
Nu eller aldrig.
Voilà.
Om du inte läser det för din egen mor borde du nog inte läsa det alls.
-Det är inte i din smak. -Se så, älskling. Läs lite.
''Monsieur Bouloir var en man vars erotiska aptit''-
-''diskret kan beskrivas som 'post mortem'.''
''Han frekventerade kyrkogårdar''-
-''och hans stoltaste erövring var en sextio år äldre mö''-
-''som avlidit dussinet år tidigare. ''
Det är ju förfärligt. Det är alldeles förfärligt.
Fortsätt.
''Kraften i hans älskog''-
-''fick hennes benknotor att lossna. ''
''Ändå gav han henne den högsta komplimang han gav någon kvinna. ''
''Väl värd att gräva upp! ''
Du frågade en gång efter mitt namn.
Det är Madeleine.
Söt, alltså. Som kakan.
Har du inget eget namn?
Följ med mig en dag, så kanske jag säger det.
Din mor må vara blind, men dina ögon är skarpa.
Min mor blev blind av luten i tvättkaren.
Att tvätta lakan åt galningar har kostat henne synen.
-Det här kan kosta henne långt mer. -Vänlighet ger mer...
Vad kan orsaka den här nyansen?
Jag är tvätterska, inte detektiv.
Karen kanske är rostiga. Eller så är luten härsken.
Eller kanske...
Kanske har lakanen tillhört vår vän markisen.
Vi har över 200 sängar. De kan tillhöra vem som helst.
Så tättvävda? Dekorerade med hans handstil?
Hon ljuger. Det syns på hennes min.
Vi tar ut allt.
-Nästan färdigt. -Allt som kan bli en penna.Töm rummet.
Doktorn smäller med piskan och du dansar!
Min säng - borta. Ska jag frysa ihjäl?
Guerin, ta hans matta.
Den är turkisk, din idiot. Kostar mer än din livslön.
-Valcour, hans stol. -Fint. Ta den. Ta alltihop.
Och den här. Försiktigt, den är hal. Ni vet inte vart den har varit.
Vi får inte glömma Maria, den judiska horan. Guds sköka.
''Jungfrufödsel''! En hel religion grundad på en självmotsägelse!
Orvolle, hans vin.
Från och med nu vatten till varje mål.
-Vatten? -Kött utan ben.
-Varför denna tortyr? -För att ert skrivande fortsätter.
Jag har inte skapat världen, jag återger den.
Dess fasor och mörkaste mardrömmar. Och syftet? Ert eget morbida nöje.
Jag skriver vad jag ser. Kön till giljotinen.
Vi väntar alla på klingans krasande.
Strömmarna av blod flyter under våra fötter, abbé.
Jag har varit i helvetet, unge man. Du har bara läst om det.
Jag beklagar, markis. Verkligen.
Ert kyskhetslöfte, hur strängt är det?
Hon kan ta den i munnen.
Fromma lilla mask.
I motgångar frodas konstnären!
Spansk fluga.
Nyfiken, eller hur? Kan jag behaga mig så kan jag behaga dig också.
Du vet inte vad du går miste om.
Jag söker en bok. Ni kanske känner till den.
Jag har bara ett exemplar kvar.
Jag räddade den själv. Från bålet.
Skynda er. Min make låser dörren vid skymningen.
En rar flicka som du... Du borde inte läsa sånt snusk.
Jag växte upp i ett kloster. Allt jag vet om världen har jag läst.
POESITRÄDGÅRDEN
''Till världens alla unga jungfrur. ''
''Slit er fria från dygdens tyranni och smaka utan skam köttets njutning. ''
''Mannens kraft ligger i den knutna näven''-
-''men en kvinnas kraft ligger i det sammetslena hålet mellan hennes lår. ''
Det är sent, Simone.
Lägg undan dina dikter.
Frukost.
Madeleine... Jag ber.
Vad har de gjort nu?
Så ofattbara och medeltida pinor att inte ens jag kan beskriva dem i ord.
Om du har ett uns medlidande i hjärtat-
-lägger du all försiktighet åt sidan och låser upp min dörr.
Gud hjälpe mig... Jag vågar inte.
Var inte dum. Jag har en överraskning. Öppna dörren!
Min senaste bok.
Den börjar vid vänster manschett... och fortsätter tvärs över ryggen.
Den längsta meningen, som du ser, går längs hela min innersöm...
...och alltihop fullbordas vid min högra sko.
''Pikstav'' ...
''Naken på en tallrik'' ...!
''Hundra oheliga tungor''!
-Ni är ett geni! -Ja!
Skynda dig iväg... Så att du inte får skulden för mitt dåliga uppträdande.
Maddy... Handlar man med djävulen får man betala dyrt.
-Ursäkta. -Vakt! Hejda honom! Vakt!
Titta vad jag har åt er, mina älsklingar!
Två kapitel - ett för var skinka.
Mitt verk lever!
Sätt det där djuret i sin bur igen!
Säg inget... Ni vill läsa mina byxor.
Låt mig inte våndas. Vad blir det? 50 rapp? Sträckbänken?
Jag ska inte besudla mina händer med honom.
Det bör ni inte heller. Politikens första regel:
Den som beordrar avrättningen fäller aldrig bilan!
Ni har tur som ska bestraffas av mig. Doktorn vill helst flå er levande.
Doktorn är en man i min smak.
Vad ska jag ta mig till med er? Ju mer jag förbjuder, desto mer sporras ni!
Klä av er.
Byxorna också.
Du påbörjade den här lilla leken. Du får avsluta den.
Eller vågar du inte?
Jag tänkte väl inte det.
Visst är det ett starkt afrodisiakum, kära du?
Att ha makt över en annan människa.
Er peruk.
Ni ska inte längre sprida ert lömska evangelium.
Från och med nu får ni inte ens skriva ert eget vanhedrande namn.
Är dina övertygelser så bräckliga att de inte kan ta strid med mina?
Är din Gud så tunn? Så svag? Fy skäms!
Inbilla er ingenting.
Ni är inte antikrist.
Ni är bara en tjurskalle som kan stava.
Jag såg henne själv. Hon stack nyckeln i låset utan vidare.
Släpp henne! Nu!
Låt henne hänga som hon ska.
Abbé...
Om det bara är blod som blidkar er...
...så utgjut mitt!
Sätt igång. Nu!
Det ska inte behövas.
Om ni vill bli martyr, abbé...
...så gör det för Gud och inte för en tjänsteflicka.
Klä på er igen.
Om jag hade känt till din smak...
...skulle jag aldrig ha lärt dig att läsa.
Säg inte så. Att läsa är min räddning.
Men varför hänge dig åt hans pornografi?
Det är hårt arbete att slava åt galningar.
Efter allt jag har sett krävs det mycket för att behålla mitt intresse.
Jag tänker mig in i hans berättelser.
Jag spelar rollerna.
Varenda slinka, varenda mörderska.
Om jag inte var en så dålig kvinna i skrift...
...skulle jag inte kunna vara så god i verkligheten.
Ett barn som du passar inte här.
Jag ska skicka bort dig härifrån.
Det här duger inte. Jag vägrar att betala.
Vi kan klä väggarna med kinesiskt siden...
...eller, om ni föredrar det... en florentinsk gobeläng.
Har ni litterära intressen?
-Förlåt? -Jag beundrar män med aptit på...
...böcker.
Madame... Hur kunde ni?
Har ni verkligen läst den här skriften?
Jag har lärt mig den utantill.
Det kommer en tidpunkt i en ung dams liv...
...när hon måste lägga undan böckerna och lära sig av erfarenhet.
Det, monsieur...
...kräver en lärare.
Är något på tok?
Abbé...
Skicka inte bort mig, jag ber.
Jag borde inte avvisa er välvilja, men mitt hjärta är fånget här.
Av vem? Markisen?
Mor är inte hälften så blind som ni.
Å, Madeleine. . .
Det finns vissa känslor som vi inte får uttrycka.
-Varför inte? -De driver...
De driver oss att handla...
...på sätt...som vi bör undvika.
-Vad har jag gjort? -Gå tillbaka till ditt rum, fort.
-Nu kommer ni väl att hata mig? -Nej... Jag älskar dig, Madeleine.
Som ett barn av Gud.
Förlåt mig.
Ni fruktar inte markisens inflytande över mig.
Ni fruktar ert eget.
Om ni beviljar en sista ynnest vill jag förklara mig.
Kom inte närmare, abbé. Gud ser på.
''Högt aktade dr Royer-Collard. ''
''Äntligen är ert slott färdigt. ''
''Allt finns på sin bestämda plats. ''
''Chintzdraperierna, de engelska klocksträngarna... ''
'' ...till och med elfenbens- dörrstopparna. ''
''Endast en detalj saknas. ''
''Er fru. ''
Skriv att jag inte är dum.
Ett fängelse är ett fängelse, även med kinesiskt siden och ljuskronor.
''När ni läser detta är vi långt borta. ''
''På väg mot England eller bortom. ''
Skriv att om han hittar oss...
...så skär du upp dina handleder och jag kör en hattnål i mitt hjärta.
Skulle du göra det hellre än att överge vår kärlek?
Nej. Men skriv att jag skulle det.
Skriv nu under fort...
...så kan du skända mig igen på lakan han så dyrt har betalat.
Och därefter, det ber jag dig, på björnskinnsfällen i hans arbetsrum...
...och slutligen, som kronan på verket...
...lämnar vi pölar av kärlek på den peruanska marmorn.
Sluta!
Sluta, jag ber!
Jag ska skriva fina berättelser, oden till dygden.
Barnkammarrim. Jag lovar.
Det eggar upp dig att skada mig. Du är hård som ben. Det spänner i byxorna.
Förstår du inte, din självgoda jävel?
Ju mer du fortsätter trakasserierna, desto djupare rotas mina principer!
Har du inte sett...
...en man naken förut?
-Abbén ska skicka bort mig. -Ja. Givetvis.
Markisen...
Berätta en sista historia.
Hur föreslår du att jag ska göra det? Med damm i luften?
-Viska den till mig nu. -Det är alldeles för farligt.
Jag kanske aldrig ser er mer. Låt mig skriva ner den. Som minne.
Det är varken rätt tid eller rätt plats. Vi har förlorat.
-Jag trodde inte att ni skulle ge upp. -Jag har tusentals historier.
Berätta då en.
Kanske kan jag det.
Sätt dig i linneförrådet med bläck och penna i kväll.
Då ska du få en historia...
...som får änglarna att gråta och helgonen att kippa efter andan.
Hon är här.
Dauphin!
-Cleante, är du beredd? Är du beredd? -Markisen, är det ni?
Vem fan annars skulle det vara? Har du sagt till de andra?
Jag är inte längre människa. I morse upptäckte jag att jag är en sparv.
Jaså? Jag har upptäckt att jag är en katt.
Gör du inte som jag säger, så sätter jag tänderna i dig. Begrips, fågel?
Till er tjänst, greven.
''Till min älskade läsare. ''
''Bered dig på den mest orena historia som någonsin en människa tänkt ut. ''
Flaxa på nu.
Dauphin...! ''Till min älskade läsare. ''
''Bered dig på den mest orena historia som någonsin har berättats. ''
''Till min älskade läsare. ''
''Bered dig på en oren historia. ''
Bouchon! ''Till min älskade läsare. ''
''Gör dig redo. Jag har en oren historia att berätta. ''
''Gör dig redo. ''
Bouchon? Vad sa du?
''Gör dig redo. Jag har en historia. En oren historia. ''
''Vår historia rör en prostituerad, Fanchon... ''
'' ...som naturen hade utrustat med en trång, dunig spricka mellan låren... ''
'' ...och den mest välkluvna röv som skulpterats av Guds hand. ''
''Fanchon var en prostituerad... ''
'' ...med en trång, dunig spricka mellan låren, och... ''
''Den mest välkluvna röv''!
'' ...den mest välkluvna röv... ''
Min prosa filtrerad genom sjuka hjärnor. De kanske förbättrar den.
''Den handlar om en sköka som heter Fanchon. ''
''Den handlar om en sköka som heter Fanchon, med en dunig spricka. ''
''En dag var Fanchons första kund en kirurg. ''
''Han lät fingrarna spela över hennes nakna hud och särade på vecken. ''
'' ...nakna hud och drog i vecken. Han fingrade och roade sig. ''
'' ...lät fingrarna spela över hennes nakna hud och drog i vecken. ''
'' ...och kände på hennes nakna hud. ''
''Hennes nakna hud. Nakna. ''
Ja, jag hörde det.
''Vad ska jag ha redo? frågade Fanchon. Munnen?''
''Röven? Mitt saftiga ostron?''
-''Vad ska jag ha redo?'' -''Röven eller mitt saftiga ostron?''
''Ingendera! utropade kirurgen och svingade skalpellen. ''
-Ja? -''Vilket hål?''
''Munnen, röven eller mitt saftiga... ''
'' ...saftiga ostron?''
''Jag ska skära nya öppningar där inga fanns förut! ''
''Ingendera! ''
''Jag ska skära nya... ''
'' ...nya öppningar där inga fanns förut! ''
''Fanchon utstötte då ett så gällt skrik... ''
'' ...att kirurgen tvangs slita ut hennes tunga. ''
''Fanchon utstötte ett så gällt skrik... ''
''Då skrek horan så högt... ''
''Hon skrek så länge och så högt... ''
''Hon skrek, så han tyckte att han skulle...han borde... ''
''För att sluta såret tog han en eldgaffel ur elden... ''
-'' ...slita ut hennes tunga. '' -''Han tog en eldgaffel ur elden... ''
''Ur elden. ''
''Han tog en eldgaffel ur elden. ''
''Ur elden. ''
''Han tog en eldgaffel ur elden. ''
''Ur elden. ''
-Dauphin? -''Ur elden. ''
-Vad kommer sen? -Bouchon. Orden. Säg orden.
Eld.
-Dauphin? -Eld!
-Vad kommer sen? -Eld!
Elden är lös!
Öppna alla dörrar! Släpp ut patienterna!
-Hämta vatten! -Louis, skicka vidare! Hämta vatten!
-Nej, Dauphin! -Bra! Bra! Dauphin! Eld!
Hämta vatten!
Hämta trasor! Kväv elden!
Eld!
Bouchon?
Uppför dig ordentligt, Bouchon.
-Madeleine. -Det är hon som släppt djävulen lös!
Det är hennes fel!
Madeleine!
Vi måste rädda Charenton. Håll kedjan igång.
Vi måste hejda den innan den når bjälkarna! Vi behöver mer folk!
Louison, få bort honom!
Madeleine!
Vakt!
Vakt! Vakt!
Michette, är du oskadd?
Skynda dig. Fort.
Var är du, Maddy?
''Hon skrek, så han tyckte att han borde slita ut hennes tunga. ''
Bouchon, vänta!
Förlåt, abbé. Jag kunde inte hjälpa det.
Herregud!
In nomine Patris et Filii et Spiritus Sancti.
Så ja, var inte ängslig.
Vi har en trevlig överraskning åt dig.
Duktig pojke.
Förlåt.
Vänta!
Jag lovar att inte göra om det.
Vi får inte klandra Bouchon.
Han är ett av naturens experiment som gått snett.
Ingen disciplin, inget samvete, ingen moral.
I själva verket är det vår plikt-
-att tillhandahålla sådant å hans vägnar.
Eller hur?
Helt riktigt.
Han tog intryck av markisens historia och valde att spela upp den.
Med en viss tjänsteflicka.
Ni kanske kan vara så vänlig att påminna mig om hennes namn.
Jag bönfaller er, tvinga mig inte att säga det.
Hennes namn, abbé.
Madeleine.
Säg mig, abbé...
När ni står inför Gud, hur ska ni förklara Madeleines död?
Mördare.
Era ord... Era ord drev Bouchon...
För helvete, abbé!
Tänk om en av era intagna försökte gå på vatten och drunknade.
Skulle ni fördöma Bibeln? Knappast.
Ett oskyldigt barn har dött.
Så många författare förvägras konkret gensvar på sitt arbete.
Jag är välsignad, eller hur?
-Alla vet att ni älskade henne. -Jag ville bara knulla henne.
-Och gjorde ni det? -Det tillkommer inte dig att fråga.
-Varför tog ni henne aldrig med våld? -Gjorde jag inte?
-lmpotens? -Aldrig!
Då måste det ha varit kärlek.
Jag knullade henne oräkneliga gånger...
...och hela tiden bönade hon om mer.
Vi undersökte kroppen.
Hon dog som oskuld.
Ge henne en riktig begravning.
På kyrkogården... på min bekostnad.
Jordfäst inte hennes ljuva kropp...
...i samma mark...
...som de djävlar som bebor denna fördömda plats.
Er fruktansvärda hemlighet är avslöjad.
Ni är människa trots allt.
Jag har opium för att döva smärtan.
Syftet är bestraffande. Om vi dövar smärtan är det meningslöst.
Abbé de Coulmier...
Jag är här.
Om jag ändå vore så lätt att tysta.
Duktig pojke...
Det var värst.
Ni har överträffat mina förväntningar.
Och mina egna. Jag är inte den förste som Gud har bett att spilla blod.
Jag blir inte den siste.
Och kommer ni att sova gott i natt?
Nej, min herre.
Uppriktigt sagt...
...kommer jag nog aldrig att sova mer.
Skicka inte bort mig, abbé.
Abbé...abbé...abbé...!
Det är bäst att ni skyndar er, abbé.
Han har skrivit över hela väggarna.
Använde sin egen lort. Gjorde en sorts färg.
Käre Gud...!
Vilken stank!
-Frigör hans mun. -Det får vi inte.
Jag måste ge honom sista smörjelsen. Ge mig din dolk.
Lämna oss.
Jag kunde inte rädda er själ i livet. Jag ska inte misslyckas i döden.
Himmelske Fader, visa Din oändliga nåd och öppna portarna för denne man-
-som inte är mindre Ditt barn än någon annan.
Det finns...
...i var och en av oss...
...sådan skönhet och sådan styggelse.
Ingen är undantagen.
Förlåt honom.
Förlåt oss alla.
Kyss korset.
Nej!
Välkommen till Charenton, abbé de Maupas.
-Jag är glad att ha fått posten. -Är ni? - Tack.
Våra donationer har tyvärr krympt till en spottstyver.
Vi är till åtlöje i hela Frankrike.
Dock, för att nämna ett gladare ämne, är sjukhuset nu helt i mina händer.
Min hållning är att var och en ska förtjäna sitt uppehälle.
Charentons tryckeri.
Vi producerar böcker för den kräsne samlaren.
Tvångsneurotikerna sätter sidorna.
De håglösa sköter inbindandet och bereder trycksvärtan.
Anmärkningsvärt. Patienterna är så dämpade, så fogliga.
Ja, de är fridsamma.
De har den tillfredsställelse som bara ett hårt dagsverke kan ge.
Otroligt...! Markis de Sade? Ger ni ut hans romaner?
Ja. Ända sedan hans beklagliga död har hans verk rönt ökat intresse.
Jag ska förstås använda vinsten till att återge Charenton dess forna prakt.
Doktorn... Vi ska träffa herr Becker klockan fyra.
Han vill ge ut en schweizisk utgåva på förgyllt papper i kalvskinnsband.
-Tack, Charlotte. -För all del.
Titta på sidan 205. Jag har vikt ner hörnet.
Just så. Lasta in böckerna.
Se så! Lägg in dem. Sätt fart.
Iväg med er. Det var allt. Vi ses nästa vecka!
Allt är förstås inte så harmoniskt som det verkar. Hoppas att ni är stark.
Mina år hos de spetälska har stålsatt mig inför livets ohyggligheter.
Vi har fortfarande några få obotliga...
...som är benägna till våld och perversioner.
Jaså... Ni är alltså min efterträdare?
Efterträdare?
Hör på mig, abbé...
...och lyssna noga.
Jag har stirrat in i ondskans ansikte och överlevt för att berätta om det.
Nu ber jag, för er skull... Låt mig skriva ned det.
Gallimatias, min vän. Han svamlar och yrar.
Om ni har ett uns kristen medkänsla ger ni mig pergament, bläck och penna.
Det gör ni inte. Patienten utgör en fara för sig själv och andra.
Gick det bra?
-Förstår ni inte, abbé? -Förstår ni inte, abbé?
Vissa är bortom räddning.
Jag ber...
Ge mig en penna. Jag ber...
Vänta. Förlåt. Förbanne er, abbé!
En penna!
Använd det väl. Det är ni skyldig henne.
Älskade läsare. Till sist en historia nedtecknad av abbé de Coulmier...
...en man som fann friheten på det mest osannolika ställe:
På botten av ett bläckhorn, på spetsen av en penna.
Tag dock varning.
Intrigen är blodig, personerna depraverade...
...och motiven i bästa fall osunda.
Men för att lära känna dygden måste vi bekanta oss med synden.
Endast då kan vi veta vad människan går för.
Se så, jag utmanar dig:
Vänd blad.